Nejsi špatný.
Ale nepřežiješ.
Mohu se posadit? Nemám tolik energie jako ty.
Nebojuj srdcem...
Bojuj hlavou.
Narovnej se.
Lepší, Einone.
Ale stejně nepřežiješ.
S úmyslem a bez vášně.
Na zemi ještě nikdo nevyhrál.
- Rolníci protestují. - Protestovali vždy, princi.
Teď se ale bouří.
Král Freyne chce, aby syn jeho velkolepé vítězství viděl.
Zabíjení zoufalých mužů není velkolepé.
Jsou to zrádci! Král nařídil jasně! Přiveď ho!
A ty můžeš přijít taky, chůvo.
Chtěl bych tam být s nimi.
- Nechtěl. - Ale ano.
Abych viděl, jak bojuješ, Bowene.
Tvůj meč by na poli zazářil.
Takového krveprolití se nemůžu účastnit.
Je to můj otec, Bowene, a je to král.
Ano.
Až budeš králem,
vzpomeň si, jestli to dnes byla bitva nebo jatka.
A pamatuj na rytířský kodex.
Pak budeš lepší král než tvůj otec.
Přísahám ti, rytíři. Budu lepším králem.
984 N. L.
Freyne!
Teď, Hewe, teď!
Je v pasti!
Einone!
Zabijte ho!
Einone, ne!
Přestaňte!
Bitva je tam!
Otče?
Je moje, zemři!
Einone!
Jsem tu, Einone.
Tady jsem, můj králi.
Je mrtev, má paní. Váš manžel, král Freyne, byl zabit.
Sem!
- Ustupte! - Tady!
Položte ho na postel.
Einone!
Vypadněte! Ven! Broku, i ty!
Ty zůstaň, Bowene.
Odpusťte mi, královno Aislinn.
Nemám ti co odpouštět.
Může za to tyranie jeho otce.
Nemůžeme mu pomoct.
Ale ano, můžeme.
Rytíř přísahá chrabrost.
Přísahá chrabrost.
- Jeho srdce je čestné. - Čestné.
Jeho meč brání bezmocné.
Jeho moc chrání slabé.
Musíš zůstat při vědomí, synu.
Nesmíš usnout.
- Opakuj kodex. - Kodex.
Jeho moc chrání slabé.
Jeho slova jsou pravdivá.
Jeho hněv
- napravuje zlo. - Napravuje zlo.
Broku, zůstaň venku.
Pane! Velký pane!
Vaše píseň je smutná!
Září snad dnes hvězdy?
Ne, v této temnotě nejiskří žádné duše.
Běžte.
Aislinn, dcera Keltů.
Jejichž lidé milovali váš druh a nazývali vás přáteli.
Králův syn je krutý a plný klamů.
Proto jsi přišla, drakobijcova ženo?
Vdovo!
Tento chlapec není jako jeho otec.
Tento rytíř je jeho učitel. Učí ho starý rytířský kodex.
Potřebuji vaši pomoc.
Jeho rána je hluboká.
- Víš, oč žádáš? - Naučím ho vašim způsobům.
Poroste ve vaší milosti. Bude spravedlivý a dobrý.
- Přísahám. - Ne! Přísahat musí chlapec.
Dej mi svůj meč, rytíři.
Tvůj meč!
Neboj se. Zachrání tě.
Teď mě poslouchej, chlapče.
Přísahej, že touha po krveprolití a krutovládě zemřela s tvým otcem.
Přísahej, že budeš žít a vládnout milosrdně.
Pojď ke mně a poznej dávné časy. Přísahej!
Přísahám.
Einone!
Je mrtvý!
Mlč, rytíři starého kodexu.
Pohleď na zázraky starodávné slávy.
Půl mého srdce, ať jsi zdráv. Jeho síla očistí tvou slabost.
Žij a pamatuj na svou přísahu.
Otci toho chlapce jsem sloužil jen kvůli němu.
Vkládám v něj všechnu naději. Odpusťte hlupákovi, který pochyboval.
Zavolejte mě kdykoliv. Chtějte cokoliv.
Můj meč a já jsme vám k dispozici.
Jen mu vždy připomeň jeho slib, rytíři starého kodexu.
Broku.
Vaše Veličenstvo?
Tuto velkou pevnost postavili Římané. Postavím ji znovu a bude větší.
K opravě té ruiny bude potřeba mnoho mužů, můj pane.
Ano.
To bude.
Teď už se nebouříme, že?
Měl bys mi poděkovat, chlapče. Díky mému meči jsi král.
Ne, Broku, nechci žádné mučedníky.
Smrt má být vysvobozením, ne trestem.
Koukni se pořádně, kryso. Jsem to poslední, co uvidíš.
Vypal mu z očí tu drzost.
Ne! Oči ne!
- Ne! - Otče!
Utečte!
Jak se opovažuješ vzepřít se mi?
Einone, nejsi v pořádku.
Jsi očarovaný. Podívej se kolem sebe! To je šílené.
- Pamatuj na kodex! - Král je nad kodexem!
Zapomněl jsi vše, co jsem tě naučil?
Nikdo není nad kodexem.
A král už vůbec ne.
Draku, ten chlapec byl jako můj vlastní a ty jsi ho změnil!
Podvedl jsi mě, draku!
Kdekoliv poletíš, kdekoliv budeš, já si tě najdu!
Dnes ti dávám nový slib!
Nikdy tě nepřestanu hledat!
O 12 LET POZDĚJI
„Avalone, ó, Avalone, každý den já hledám tě.
Artuš a kodex jeho spočívají v tomto městě.
A až ty svaté kameny naleznu, budu modlit se, modlit se, modlit se.
Ó, Avalone, drahý Avalone. Za hlupáka neměj mě.
Hledání mé marnivé není, hledám tě totiž duševně...“
Duševně!
U Merlina, duševně!
U Merlina!
Kdo další mě zkritizuje?
Drak.
- Já vím! Kde? - Tam...
Zpátky ke mně.
Ty zbabělče.
Zázrak! Hrdinství jako za dnů Artuše a kulatého stolu!
Nikdy jsem nikoho tak zdatného neviděl.
To jste asi žil v poustevně...
- nebo v klášteře. - To ano.
Písař, učenec, historik a básník.
K vašim službám, pane. Bratr Gilbert z Glockenspuru.
Mé skromné já má dluh vůči vaší velebné chrabrosti,
vaší neohrozitelné odvaze a vašemu ohromnému a brysknímu meči.
Máte dar básníků přehánět.
To byste si měl přečíst mé knihy, sire. Zlehčujete svůj talent.
Skromný a chrabrý zároveň. Kodex dávného Kamelotu ještě neumřel.
Já a Kamelot? Těžko. Alespoň je o jednoho draka méně.
Výborná práce, rytíři! Blahopřejeme.
Jsme ti vděčni. I král Einon.
Vděk si můžete nechat, vezmu si zlato. Tvé nebo královo.
- Zlato říkáš? - Měli jsme dohodu, pamatuješ?
Za každého mrtvého draka měšec zlata.
Vaše čest má cenu, pane?
Má výdaje.
Ze cti se nenajím a neokovám s ní koně.
Má pravdu. Musíte chránit královy vazaly.
Jste přece rytíř.
V tomto království ne. Einonovi nesloužím.
To jsem si mohl myslet. Cizácká lůzo!
Zmiz, pobudo, než tě nechám zatknout.
Zpátky do práce, holoto. Jestli nebude králova pšenice
posečená ještě před deštěm, vezmu si do ruky srp já a uvidíte.
Pane! Počkejte!
Rytíři, vyslechněte mě!
Jsem na duchovní pouti, můžeme jít spolu?
Mýtné z cest snad ještě Einon nevybírá.
Králi, co takhle mýto na cestách?
Jsou to přece vaše cesty, že ano.
Lidé by měli za takovou výsadu platit
a kdo na to nemá, bude si to muset odpracovat.
Důmyslné, Feltone.
Jen ty můžeš nosit na tak chytré hlavě tak hloupou čepici.
Jste tak vtipný, prý „hloupá čepice“.
Z cesty, náfuko.
Broku, někteří umí hledat lidi
a někteří zase peníze, obojí je pro mě důležité.
Karo?
Karo.
Řekl jsem ti, ať sem nechodíš.
Jsem neposlušná dcera. No tak, napij se.
- Vynikající zásah, Vaše Veličenstvo! - Zvýšíme sázku?
Velmi rád. Co takhle ten kbelík s vodou?
Nehýbej se.
- Ohromné! - Zvyšujeme?
Zvýšit, no, proč ne?
Co takhle.
Pohybující se cíl?
Rolnice jedna hloupá.
Jsi pěkně drzá, že králi kazíš hru!
Týrat nemocného starce není žádná hra.
Prosím vás, Výsosti, nechte ho jít.
Je to už 12 let. Váš hrad je hotový.
Už vám nijak nemůže ublížit.
Pro smilování Boží, pusťte ho.
Otče!
Vždy jsem tvrdil, že smrt není trestem, ale vysvobozením.
Jedeme.
Karo?
Hurá...
Složím „Baladu o Bowenovi“.
Jak si přejete, abych to napsal?
Někde daleko!
O mé bezpečí se nebojte!
Tedy... o mé verše, o metrum mé básně.
Má mít šmrncovní lyrický nádech?
Nebo vyprávět chladně, jen holá fakta?
Jestli nebudeš zticha,
uvidíš, že chladní tu budeme jen my dva.
No, honit draky na koni je krásné,
ale když v lese padne drak
a nikdo se to nedozví, zaduní to snad?
- Bratře Gilberte? - Ano?
Brk je mocnější než...
Tohle zbylo z posledního drakobijce, který si se mnou začal!
Na tvém místě bych to vzdal, dokud ještě není pozdě.
Jo!
Nic lepšího neumíš?
Chytej!
Mám tady celkem slušnou sbírku obětí.
Já v ní nebudu!
To bylo moje poslední varování.
Do chřtánu smrti vydal se.
Do ponurého příšeří šel.
Do jámy hrůzy, jakou lidé nepoznavše, možná koketovat se svou záhubou chtěl.
To bylo dobré. Jak jsem to říkal? Jak to bylo?
Na oheň je tu trochu vlhko, nemyslíš?
Proč si vždy musí potulní rytíři jako ty
budovat jméno na dracích?
Já jméno nepotřebuju a sám mám jednu sbírku!
Ano, ty draky zabíjíš pro peníze.
Práce je práce.
- Člověk musí z něčeho žít. - Ano, člověk musí žít.
No, jelikož jsi tu kvůli zisku, začněme.
Nefandi si tolik. Nejde o peníze. Jde o zábavu.
Možná tě ta zábava bude stát víc, než si myslíš.
Bowene, dejte na sebe pozor! Letěl tudy!
Opatrně!
Nemůžeš zůstat ve vzduchu navždy!
To ani ty!
Zpomal!
Pojď se proletět lesem!
Pozor!
Výborně!
Škoda, to muselo bolet.
- Jo! - Zase?
Znovu? Jak se ti to prozatím líbí?
Vyděláváme si přece na živobytí, že ano?
Kde tě mám vyhodit, nějaké přání?
Meč proti dračím zubům a drápům.
Plamen proti štítu. Bla, bla, bla, kdo má větší sílu?
Bla, bla, bla, snít, štít, být. Čí maso bude hnít?
Ale ne. Čí mlýny už nebudou mlít?
Čí mlýny už nebudou mlít?
Jsi dobrý. Takhle už jsem se dlouho nezapotil.
A taky už se nikdy nezapotíš!
K čertu!
Jsi přehnaně sebevědomý, nemyslíš?
To těžko, ale jestli vyhraješ, budeš bez práce.
Nepřestanu, dokud vás všechny nevyhubím.
Ale já jsem poslední!
Jen se snažíš zachránit si tu svou šupinatou kůži!
Nevšiml sis snad, že je těch fušek nějak málo?
- Nedávno jsem jednu měl. - Tak to ty jsi zabil zjizveného draka.
Ona byla předposlední.
Musíš být na sebe hrdý, bojovníku.
Kolik zlata jsi za její zdechlinu dostal?
- Do toho ti nic není. - Muselo to být málo.
A mě zabiješ pro zábavu?
A až draci vyhynou, z čeho budeš žít, rytíři?
Zmlkni!
Jestli tu tlamu zavřeš, projede ti hlavou meč.
Jestli mi hlavou projede meč, zavřu tlamu!
V měsícem zalité noci zápolili, boj na život a na smrt to byl.
Kdo z nich udělá chybu?
Kdo pozbude sil?
Dobrotivý Bože. To je sir Eglamore.
Mnohokrát ti děkuji. Měl jsem to tam několik měsíců.
- Mám na jazyku tvůj zadek, posuň se! - Proč bych ti to měl ulehčovat?
Mně v tvých slinách rezaví brnění a tvůj dech je odporný.
A co jsi čekal, když mi mezi stoličkami hnijí rytíři?
Bože, mám sucho v puse.
Ne, přestaň!
To jsem nechtěl, promiň!
Asi jsme uvízli na mrtvém bodě, nezdá se ti?
- Já ale vydržím bez spánku tři dny. - Já tři týdny.
- Než usnu, probodnu tě. - A já tě sním.
Skvěle, zabijeme se.
Co navrhuješ?
Příměří. Vylez mi z pusy a promluvme si.
Jak vím, že ti mohu věřit?
Dávám ti své slovo.
Slovo draka nemá žádnou hodnotu.
Tvrdohlavý hulváte!
To jsem si mohl myslet. No tak, zabij mě!
Nechci tě zabít. Nikdy jsem tě nechtěl zabít.
A já nechci, abys zabil mě.
Jak z toho ven? Pokud vyhraješ, ztratíš práci.
Pokud vyhraju já, přijde další hladový rytíř
a bude si chtít na mé kůži udělat jméno.
Už mě nebaví schovávat se v jeskynní temnotě.
Pustím tě, a pokud na tom budeš trvat,
můžeme v této hádce pokračovat, až do jejího hloupého konce.
Nebo si můžeš vyslechnout můj návrh.
Tak povídej.
Otče, podívej!
Drak!
Z cesty!
Otravné stvůry, ti draci.
Ty!
Jsou trochu jako velké krysy. Nikdy se jich nezbavíš.
Ledaže bys mi dal dva měšce zlata předem.
No tak, draku.
No tak.
Ano!
Nazdárek.
Dvacet osm, dvacet devět.
To je peněz, draku. Proč jsme se nepotkali dřív?
Na světě je spousta zlata. Až ho budeš mít dost,
- možná už mě nebudeš potřebovat. - Jsem rytíř starého kodexu.
Mé slovo platí.
- Žádné výčitky svědomí? - Kvůli čemu?
No, takový podfuk se k rytíři starého kodexu moc nehodí.
Obírat Einonovy poskoky. To je pro všechny lidi laskavost.
Opravdu?
Pokud ubereš šlechtě, pocítí to hlavně rolníci.
To není můj problém.
Proč bych se měl postavit za někoho, kdo to neumí udělat sám?
Netahej do chytrého plánu morálku.
Dobře...
Rytíři starého kodexu.
Kdybych chtěl výčitky svědomí, zůstal bych s tím duchovním.
A co vlastně ví draci o starém kodexu?
„Jeho meč brání bezmocné!
Jeho moc chrání slabé. Jeho slova jsou pravdivá!“
Zmlkni! Pamatuji si ho.
Nic víc než vzpomínka. Zpátky se vrátit nelze.
Zníš jako by ses o to někdy pokoušel.
A selhal jsem. Už nechci změnit svět, draku.
Jen se v něm snažím přežít.
Ano, je to nejspíš lepší než smrt.
Neříkej.
Já myslel, že smrt vítáš, když jsi poslední z druhu.
Tví přátelé jsou mrtví a každý tě chce zabít.
Těší tě mi to připomínat?
Ano, rytíři. Přeji si zemřít...
ale zároveň se bojím.
Proč?
Smrt vezme tvé utrpení, co kromě něj máš?
Svou duši.
Doraz ho, Broku.
Jsi chlap?
Postav se!
Chlapi se u toho postaví!
Má pokračovat, matko?
Hra je v režii, zdá se, nevyčerpatelného sira Broka, synu.
Skvěle.
Kořist přišla!
Nejdřív prosíš o milost pro svého otce
a pak se mi chceš za ni pomstít.
Teď ji dostaneš taky.
V tvém království jsou horší tresty než smrt, Einone.
Nějaký ti vymyslím.
Odveďte ji pryč.
Ne!
Ne! Zabil mého otce!
Zabil mi otce! Ne!
Zabil mého otce!
Už vím, kdo jsi.
Pamatuji si tě.
Vlasy...
jako oheň.
Tuto jizvu mám od tebe.
Že?
Jsem ti dlužen.
Můžu ti...
Vážně můžu.
Promiň, Bowene. Doufám, že máš rád maso dobře propečené.
- Musel jsi nás opravdu nenávidět. - Jen jednoho z vás.
Všechny ostatní jsem zabil kvůli němu.
Ale nikdy jsem ho nenašel a nenajdu, jestli jsi poslední. Musí být mrtvý.
To ano.
Pověz mi, jaký byl ten drak, kterého jsi tak nenáviděl?
Měl jen půlku srdce.
I to stačilo k pošpinění nevinného chlapce.
Einon nebyl nevinný! Měl nečisté srdce!
Jak to víš?
Jak to můžeš vědět, draku?
Všichni draci ten příběh znají.
Měl být jejich nadějí a stal se jejich zkázou.
Rozmazlené a nevděčné dítě dostalo velký dar a zničilo jej!
Ne! Já Einona znal. Učil jsem ho.
Učil jsem ho cti a dobru.
Pak zradil i tebe,
stejně jako zradil draka, jehož srdce zlomil.
- To je lež, draku! - Neříkej mi draku! Mám jméno.
Tak jak se jmenuješ?
V tvém jazyce bys ho nevyslovil.
Zkus to.
Jmenuju se...
Příště se zaměř na rameno, ne na košili.
Probodnu ti srdce!
To už jsi udělala.
Výjimečné srdce, jako žádné jiné.
Černé a seschlé srdce bez soucitu.
Ukaž mi tedy soucit.
Lituj mě.
Dám ti cokoliv.
I moc.
Jsi tak krásná.
I moc.
I trůn.
No teda.
Děkuji ti.
- Už je to pryč. - Co to bylo?
Stará nemoc, která se tu a tam objeví.
Odpusť mi, jestli jsem tě něčím naštval.
Ne, ty ne.
Neboj se.
Nedopustím, abys prožila to, co já.
Přišla jsem ti pomoct.
Tudy se dostaneš za hradby.
Děkuji...
vám.
To na mě dáváš pozor celou noc?
Přemýšlím.
O čem?
O spoustě věcech.
Především o tom, jak ti říkat.
Myslím, že jsem pro tebe našel jméno.
Říkáš to, jako bys jej vyčetl z hvězd.
Vyčetl. Tam nahoře.
Vidíš tu skupinu hvězd?
Ty hvězdy dobře znám.
Vidíš v jakém jsou tvaru?
Ano, vypadají jako drak.
Přesně tak. Říkají jim Draco.
To je v jazyce vzdělaných. Znamená to „drak“.
Takže budu stejně drak,
jen v jiném jazyce.
- Máš pravdu, je to hloupost. - Ne.
Bylo by mi ctí být pojmenován jako ty hvězdy.
Opravdu.
Děkuji, Bowene.
Draco.
Osvoboďme se ze jha Einonova útlaku!
Musíme se začít bránit!
Tvůj otec přišel se stejnou písničkou a my se bránili.
Jednou stačilo! Nebudeme tě poslouchat!
Jasně, že ne, když se schováváš jako pes.
Alespoň ten pes zůstane naživu!
Proč plýtvat dobrým jídlem kvůli prázdným řečem?
Říkám pravdu.
Pravdu?
A k čemu to je, děvče?
Vyhrát to nepomůže, jen bude viset o pár krků víc.
Je pod tou černou tvářičkou vůbec nějaký krk?
Jsem tady!
Drak!
Draco!
Bylo načase.
Zdá se, že by se vám hodil drakobijce.
Kde je pán této vesnice?
Brok bydlí ve velkém domě asi šest mil odsud.
Svede to ale na nás a vše půjde z naší kapsy.
Ta kapsa nemusí být moc hluboká.
Dám vám férovou nabídku. Berte, nebo se smiřte s ním!
Stačí, že lížete paty Einonovi.
Necháte se zastrašovat a vydírat i nějakým bláznem?
Pravda, nepotřebujete mě. Vyřešte si to sami.
Jde to i jinak.
Můžete se rozloučit s jednou z vašich krásných dcer,
když nechcete zaplatit.
Ne!
Draci mají děvčata obzvlášť rádi.
Nechte mě! Nedělejte to!
Tato vesnice je můj domov!
Znali jste mého otce! I mou matku!
- Kdo je ta dívka? - Nepříjemnost. Zbav se jí.
- Proč? - Chtějí si tě usmířit obětí.
Kdopak jim takový nápad vnukl?
To je fuk. Prostě se jí zbav!
- Jak? - Sněz ji!
- Ale no tak. - Ty jsi ale citlivka.
Snědl jsi sira Eglamora, pokrytče.
Požvýkal jsem ho v obraně, nespolkl jsem ho.
- Tak improvizuj. - No dobře.
Už letí!
Nenechávejte mě tady!
Máš nádherný hlas.
Děkuji ti.
My draci rádi zpíváme, když jsme šťastní.
Ale ty nejsi vůbec jako drak.
A kolik draků už jsi poznala?
Ty jsi vlastně první.
Poslouchat žakéřovy fantazie není dobrý nápad.
Drak živé duši nikdy neublíží, pokud mu lidé neublíží jako první.
Vážně?
Co jsi tedy dělal ve vesnici?
Vesnice!
Ano, vesnice! Vzpomínáš?
Nech ho být, tyrane! Uteč, Draco, leť! Zdržím ho!
- Vyber si někoho stejně velkého! - Kde jsi byl?
Odpusť, Bowene.
Někomu jsem se tu věnoval.
Bowene, tohle je Kara.
Měl jsi ji sníst.
Nerozčiluj se, Bowene.
Proč ne? Nechal jsi mě na holičkách.
Měl jsem vážně strach!
- Strach? O mě? - Ano, o tebe!
Tu lež jako věž mi uvěřili. Přišla se podívat polovina vesnice.
Hleděli jsme na oblohu a hledali tě, a já nevěděl, kde jsi.
Vrátí se? A kdy asi?
Prostě jsi...
zmizel.
Pozor! Už jde!
Ale, ale, ale, to snad ne!
Ale je to tak!
Můj starý učitel. Stále učíš vyřezávání?
Sesedni z koně a uvidíš.
Čas tě nešetřil, Bowene.
Měl jsi se mnou zůstat.
To ty jsi se mnou nezůstal.
A přesto jsi teď tady s dívkou, která se mi ztratila.
Myslím, že chce být ztracená.
Obávám se, že o tom nerozhoduje.
Jsem připraven, tak ukaž, co umíš.
Nikdy ses to nenaučil!
Zády se můžeš otočit jen k mrtvole!
Ty jsi mrtvola!
Jen o tom nevíš.
K zemi, Bowene!
Jsi smutný přežitek dávno mrtvého světa a přesvědčení!
Ne!
Bylo to tvoje přesvědčení!
Nikdy nebylo moje.
Složil jsi přísahu! Byla upřímná!
Vyzvracel jsem ji, protože jsem ji nemohl strávit.
Moc dobře jsem věděl, co chceš slyšet.
Lžeš! Lháři!
Byl jsem tvým učitelem!
Naučil jsi mě bojovat, to je vše!
Vzal jsem si, co bylo třeba.
Naučil jsi mě bojovat!
A naučil jsi mě to dobře!
Prosil jsem tě o pomoc?
Měl jsem vše pod kontrolou!
Ukaž mi to.
- Je to zašité dobře. - Tvůj dotek má léčivou sílu, Karo.
Za pár dní to bude jen další jizva.
A co je jedna jizva navíc?
Pro rytíře, chci říct. Jednoho jsem znala.
Postavil se zlému králi,
a dokonce vůdci povstání zachránil zrak.
Měl asi spoustu jizev.
Ten rytíř na svá zranění umřel již dávno.
To je škoda.
Svět takové muže potřebuje.
Svět je bídný, děvče.
Ale nemusí být.
Muži jako ty by mohli vést ostatní.
Mohl bys lidem dodat odvahu a dát jim naději.
Naději?
I kdybych získal bojovníky,
myslíš, že by měli proti zkušeným vojákům šanci?
Posledně to byla jatka.
- Pamatuji si to, byl jsem u toho. - Já také.
Ten vůdce byl můj otec.
Nech si pomoct.
Uvidíš, že to teď dopadne jinak.
Na co koukáš?
Na sebe před mnoha lety.
Uvidíme se ve vesnici, Draco.
To se ti lehko řekne.
Tentokrát chci vybrat peníze já a umřít můžeš ty.
Víc prasat drakovi už dát nemůžeme.
Počkat! Je to podvodník!
To ona!
To děvče není normální!
Blábolí nesmysly.
Tento rytíř není drakobijce!
Pleteš se, dítě!
Je to ten nejlepší drakobijce na světě!
Lepší než on nejspíš nebude!
- Bratře Gilberte! - Bowene, jste naživu.
Chvála svatým. Svatým požehnání.
Jste naživu!
A jste celý.
Bratře Gilberte.
Vkládáte důvěru v toho správného muže.
Na vlastní oči jsem viděl, jak téměř zabil dva draky.
- Ale bratře Gilberte. - Téměř zabil.
No, neviděl jsem, jak ten druhý umírá,
ale protože je Bowen tady, musel je porazit.
Ne.
Nechápete to? Drak je v tom s ním.
Podrž to tam.
Už letí.
Potop se!
Nejde to! Je to moc mělké.
Skvěle, Bowene! Opět jste to dokázal! Taková bestie!
Je větší než ten poslední.
Vlastně je stejně velký.
- Maso. - Maso.
Sakra.
Pojďte!
Utíká!
O co tu jde?
- Maso. - Maso.
Uteč. O to tu jde!
Uteč.
Utéct?
Karo!
Klid, bratři!
- Pohané! - Bratře Gilberte.
Dobrotivý Bože, odpusť mi, dítě.
Lháři!
Není drak, není výplata.
- Maso. - Maso...
Umřeme! Bože, pomoz nám! Všichni umřeme!
Uklidni se, bratře Gilberte, neumřeme, jen letíme.
Pokud chceš umřít,
tak bys to mohl udělat třeba v bitvě s Einonem.
Myslím, že má pravdu.
Raději bych to však probral na zemi.
Draco, co je to za pekelné místo?
Pekelné?
To je Avalon, místo, kde odpočívá sám král Artuš.
Bylo to předpovězeno, a já vás našel, statečný králi Artuši.
- Ať píseň... - Chrabrost, počestnost, pravda.
Ano, pravda.
Amen.
Jsem připraven, Karo.
A vy, Bowene?
Bowene?
Toto je Avalon, duch kulatého stolu.
- Je to Boží znamení. - Znamení žádnou bitvu ještě nevyhrálo.
A ani ty ji nevyhraješ.
Pochopíš to, když se budeš pokoušet svolat muže.
Sama víš, jaké muže ve vesnici máte.
Troufnou si nanejvýš házet po děvčatech zeleninu.
Nějak začít musíme.
Popřeješ nám štěstí, Draco?
Kdysi dávno, když byl člověk na zemi chvíli a drak už dlouho,
nejmoudřejší z nás se nad člověkem slitoval.
Svolal všechny draky,
kteří museli přísahat, že budou na člověka vždy dohlížet.
Když drak umíral,
objevily se na noční obloze tyto hvězdy a zrodilo se dračí nebe.
Když ale umíráme my, ne každý drak se tam dostane.
Musíme si to zasloužit a pokud ne, náš duch zmizí, jako bychom nikdy nebyli.
Proto jsem pomohl tomu umírajícímu chlapci,
abych obnovil vztah mezi člověkem a drakem
a zajistil si místo mezi svými bratry na obloze.
Z mojí oběti se ale stal můj hřích.
Byl jsi to ty.
Tvé srdce v sobě nosí Einon.
Ano, půl mého srdce, které mě stálo celou mou duši.
Už tehdy jsem věděl jaký je, ale myslel jsem, že ho mé srdce změní.
Byl jsem tak naivní.
Stejně jako já.
Celý život jsem snil, že budu sloužit urozeným králům, ideálům.
Sny přetrvávají,
máš je v hlavě ještě dlouho poté, co se obrátily v prach.
Teď už nebudu tak naivní!
Karo, půjdu s tebou.
Dobře.
Sbohem, Bowene.
Chrabrost!
- Chrabrost! - Chrabrost!
Chrabrost!
Rytíř přísahá chrabrost.
- Rytíř přísahá chrabrost. - Rytíř přísahá chrabrost.
- Jeho srdce je čestné. - Jeho srdce je čestné.
- Jeho meč brání bezmocné. - Jeho meč brání bezmocné.
- Jeho moc chrání slabé. - Jeho moc chrání slabé.
- Jeho slova jsou pravdivá. - Jeho slova jsou pravdivá.
- Jeho hněv napravuje zlo. - Jeho hněv napravuje zlo.
Teď vím, že jsi úplně zešílela.
Jít s vámi dvěma proti Einonovi?
- Ano. - Ani náhodou.
Teď ale můžeme vyhrát.
- Nechápeš to. - Nechci to chápat!
Mám tohle! Šest let jsem lámal kámen!
- Je mi to úplně jasné! - Já vím.
Věř mi, vím, čím sis prošel.
Teď ale máme posilu...
Jenom blázen by ti pomáhal.
- Neposloucháš mě! - Mám dost tvých hloupostí!
Běž...
Šetřete síly na boj proti Einonovi.
- Nic takového se neplánuje. - Ale já ho plánuju.
Ty a kdo, rytíři?
Nikdy jsi nevystřelil jediný šíp, třeba ze zlosti nebo jen tak?
- Ne. - Natáhni luk.
Dívej se podél šípu.
Pusť.
Štěstí začátečníka. Zkus to znovu.
Pomalu.
Bratře Gilberte, to je přirozený talent.
V klidu.
Široký postoj.
Shora dolů.
Plynule.
To by mohlo někomu rozštípnout lebku.
Jako nic.
Najdi si potravu.
Potřebuji víc mužů!
Je to ztráta peněz.
Je to jen pár rolníků s vidlemi!
Jsou na tvých državách.
Máš tolik práce se sokoly,
že si nemůžeš sjednat pořádek?
Mluvíš na mě?
Jen říkám, že ani 100 rolníků se žádnému z nás nevyrovná.
Můj udatný Felton, sám sobě armádou.
No.
Hlupáku!
Znám jejich vůdce a nehodlám ho podceňovat!
Ani jeho, ani toho draka!
Draka se neboj, synu.
Nebojím se ničeho!
Ničeho! Rozumíš?
To je pro tebe.
Ti nejlepší z nejlepších.
Nejlepší v čem?
V zabíjení draků.
Přemýšlel jsi, co bude po bitvě?
Tak daleko nevidím.
Podívej se na lidi.
Co vidíš? Co slyšíš?
- Naději. - Přesně.
Je tam život, písně a odvaha.
Nic víc nepotřebuješ.
A já také ne.
Má odvahu přijít k mým branám! Vidíte ho?
Dnes bude jeho kodex navždy zničen!
Ne!
Jsme v bezpečí, Veličenstvo.
Ta chátra nemůže dobýt hrad!
Do večera budou mokří a unavení.
Nejspíš se pak odkulhají domů.
Jsme v bezpečí, Einone! Vzpomeňte si na svého otce!
Pojď sem, sežeru ti oči!
Tady!
Mám tě.
Držte se vpravo!
Dobře.
Pojďme ty ovce nahnat do ohrady!
- Do lesa! - Do lesa!
Seřadit!
Stát!
Druhá linie!
Pravé křídlo, kupředu!
Druhá linie, do toho!
Do útoku!
Rozestupte se nebo umřete!
Do toho!
Jako nic.
Pýcha předchází pád.
Pomoc!
Nastav i druhou tvář, bratře.
Ústup!
Ústup! Zpět na hrad!
Ústup!
Bratře Gilberte, to je Einon! Zastav ho!
Páté...
přikázání...
zní...
nezabiješ!
Drakobijci.
Otevřete, to je král!
Přestaňte!
Ne! Chci ho živého!
Živého a zdravého.
Už navždy.
Ne.
Jdu zachránit draka!
Kdo jde se mnou?
Pojď, ať tě vidím, Aislinn. Neschovávej se tam.
- Ty víš, proč jsem přišla. - Vím.
Když jsem mu dal srdce,
vzal jsem na sebe tíhu všeho jedu, který v sobě měl.
- Musím za něj vzít i jeho smrt. - Nemůžeš se vinit.
Smrt bez nesmrtelnosti?
To nebyl jediný důvod.
Čekal jsem, až lidstvo dospěje a nebude opakovat mé chyby.
Až tyranie pomine.
Až přijdou ti, kteří ještě pamatují staré časy
a kteří ví, že i v temnotě je světlo.
Nevidím dobře.
Svítí dnes hvězdy?
Září, můj pane.
Září.
Skončeme to tedy.
Odpusť mi!
Vím, proč jsi mi dala ty drakobijce!
Chtěla jsi ho zabít, abys zabila mě.
Chtěla jsem napravit svou chybu,
kterou jsem zachránila někoho, kdo si to nezasloužil.
A to si říkáš matka.
Musíme otevřít brány. Zbytek čeká venku.
Zachraň svého draka, Bowene.
Pospěšte si.
Tudy.
Ale, ale, ale, to je ale hezké překvapení.
Tebe jsem čekal, Bowene, ale moji nevěstu?
A k tomu kněze?
To aby tě pohřbil.
No, jednoho z nás pohřbí.
Karo, dveře! Rychle!
Rychle, tudy.
Tudy, honem.
Pospěš si.
Nevím, jak jste se sem dostali,
ale dostanete mě ven.
Hewe, děkuji ti.
Ne!
Je to na tebe moc velké, zmenším ti to.
Holka.
Bowene!
Hle, jsem nesmrtelný.
Je to na tobě, Bowene. Musíš to udělat ty!
O čem to mluvíš?
Einonův život závisí na mně.
- To není pravda! - Víš, že to tak je.
Naše srdce sdílí bolest a moc.
Má polovina srdce je ale zdroj života.
Aby Einon zemřel, musím zemřít já!
- Einon je mrtvý. - Žije!
Nezáleží na tom.
Neslyšíš to? Dobyli jsme hrad.
Živý nebo mrtvý, porazili jsme ho. Vyhráli jsme!
Nevyhraješ, dokud nebude zlo v Einonovi zničeno.
Proto musíš zničit mě!
Ne.
Kdysi jsi přísahal, že jsi mi navždy k službám,
že mohu zavolat kdykoliv a chtít cokoliv.
Dodrž svůj slib, rytíři!
Už jde, chce tě zastavit! Udělej to, než bude příliš pozdě!
- Jsi poslední. - Nadešel můj čas. Udělej to!
Jsi můj přítel.
Proto mě, prosím, jako můj přítel zabij!
- Nemůžu. - Tak tě donutím.
Bojuj, drakobijče! Braň se!
Zvedni to!
Hni se a zemře.
Co teď, Draco?
Řekni nám,
co máme bez tebe dělat?
Kam se máme obrátit?
Ke hvězdám, Bowene.
Ke hvězdám.
Draco se obětoval a poté vedli lid Kara a Bowen.
Nastaly časy spravedlnosti a bratrské jednoty.
Byl to zlatý věk,
jemuž svítila nadpozemská světla.
A v těch nejtemnějších časech
Dracova hvězda svítila ještě jasněji
pro všechny, kteří věděli, kde ji hledat.